Українське мовознавство
type: channel
description: Мета і проблематика Збірник “Українське мовознавство” є фаховим виданням, що публікує актуальні в галузі лінгвістики наукові праці (статті, рецензії) провідних фахівців і молодих дослідників України й зарубіжжя. Мета часопису – розвивати й зміцнювати наукові контакти мовознавчої спільноти, популяризувати новітні здобутки й результати науково-теоретичних, науково-практичних і прикладних досліджень, що охоплюють широке коло проблем загального, порівняльно-історичного і типологічного мовознавства, теорії і структури мови, діалектології, ономастики, кодифікації мови і стилістики, функційної та комунікативної лінгвістики, теорії комунікації та лінгвопрагматики, лінгвістики тексту і теорії дискурсу, когнітивної лінгвістики, етнолінгвістики й лінгвокультурології, соціо- і психолінгвістики, комп’ютерної лінгвістики, перекладознавства.
publisher: Кафедра української мови та прикладної лінгвістики Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка
language: uk
publication name: Українське мовознавство
issn: 0320-3077
items: Емотивно-оцінний потенціал українських паралінгвальних фразеологізмів: узуальні й індивідуальні вияви
items: Методика реконструкції первісного звучання “Слова про Ігорів похід”
items: Взаємозв’язок структури та динаміки поезії Анатолія Мойсієнка (роль першого й останнього рядка тексту)
items: Комунікативно-прагматичний потенціал дискурсивних маркерів у малій прозі Григора Тютюнника
items: Вербалізація ключових концептів КОНСТИТУЦІЙНОГО ПРАВА в тексті Конституції Сполучених Штатів Америки
items: Прикладні й теоретичні аспекти дослідження усного мовлення крізь призму лінгвістичної експертизи
items: Вплив мовного середовища Буковини й Галичини на змістові та структурні компоненти української друкованої реклами кінця ХІХ – початку ХХ століття
items: Тексти, що готували агресію: маніпулятивні стратегії ворогів України
items: Дискурсивний маркер АЖ у динамічній системі висловлення, тексту
items: Laus Hispaniae: історія називання відомої країни Іберійського півострова в українській мові
items: Словотвірні процеси як джерело розвитку лексичної та словотвірної омонімії української мови
items: Лексикографічне моделювання неосемантизмів у словниках української мови першої чверті ХХІ століття
items: Від слова до цифри: лінгвостатистичний “портрет” ідіостилю Степана Бандери
items: Індексування негативного сентименту українськомовного тексту системою “TextAttributor 1.0”
items: Мовні засоби маніпуляції в рекламі на українських Telegram-каналах
items: Афектоніми в мовній картині світу українців ХХІ ст.
items: Експліцитні способи вираження компаративності в українських пареміях ХІХ ст.
items: Барвистий світ поезій Анатолія Мойсієнка
items: Структурні і функційні особливості парцельованих конструкцій (на матеріалі поезій Анатолія Мойсієнка)
items: Рима як структурний компонент сонетного тексту
items: Морфологійна парадигматика питомих та іншомовних назв взуття в сучасній українській мові
items: Розмовні неологізми в сучасній українській мові
items: Номінації російсько-української війни в різностильовому дискурсі
items: Український голокост 1932–1933 років у лінгвонаративному висвітленні
items: Мови Києворуської держави як об’єкт інформаційної війни та лінгвістичної реконструкції
items: Не відрікаймося свого: лінгвістичні етюди з історії слововживання
items: Велика й мала літери як ідеологеми в українському дискурсі
items: Маніпулятивні повідомлення в заголовках новинних інтернет-ресурсів
items: Онімний простір українських компаративних паремій (на матеріалі збірки Матвія Номиса “Українські приказки, прислів’я і таке інше”)
items: Європейський “слід” у мовній картині світу освіченого українця XVIII ст. (на матеріалі приватних козацьких діаріушів)

Емотивно-оцінний потенціал українських паралінгвальних фразеологізмів: узуальні й індивідуальні вияви
type: item
description: Вступ. На сучасному етапі розвитку лінгвістики увага дослідників зосереджена на проблемах вербалізації почуттєвого світу людини, виявленні традицій мовленнєвої об’єктивації її емоційно-психологічних станів і реакцій. У полі зору лінгвістів перебувають теоретичні підходи до опису категорії емотивності, лексики на позначення емоцій і почуттів. Необхідність дослідження фразеологічних одиниць як засобів об’єктивації почуттєвої сфери людини зумовлена фрагментарним вивченням цієї проблеми. Водночас фраземи належать до самобутніх вербалізаторів емоційно-психологічних станів і реакцій людини, вони акцентують на етнічній природі й особливостях мовомислення крізь призму почуттєвої сфери особистості. Актуальність теми пов’язана з важливістю вивчення структурно-семантичних та експресивних особливостей паралінгвальних фразеологізмів української мови, уживаних у художньому дискурсі М. Коцюбинського. Методи. У дослідженні використано метод компонентного аналізу, який пов’язаний з описом структурних і семантичних особливостей емотивно-оцінних паралінгвальних фразеологізмів української мови, уживаних у лексикографічних працях та художньому дискурсі М. Коцюбинського; метод контекстного аналізу для виявлення експресивного потенціалу узуальних й індивідуально маркованих паралінгвальних фразеологізмів української мови, що функціонують у художніх текстах письменника. Результати. Виявлено склад паралінгвальних фразеологізмів української мови, що об’єктивують почуттєві, емоційно-оцінні стани комунікантів. Паралінгвальні фраземи репрезентовані в узусі та художньому дискурсі М. Коцюбинського двома макрогрупами (кінематичні та фонаційні паралінгвальні фразеологізми). У межах кінематичних паралінгвальних фразеологізмів виокремлено групи (мімічні (указують на певну конфігурацію рота або положення губ), миремічні (позначають рухи очей, характеризують особливості погляду), жестові (об’єктивують різновиди вказівних, описових, символьних, підсилювальних жестів), пантомімічні (указують на рухи тіла,…
subject: ЛЕКСИКОЛОГІЯ. ФРАЗЕОЛОГІЯ. ЛЕКСИКОГРАФІЯ
  topic: section
subject: паралінгвальні фразеологічні одиниці, кінема-тичні фразеологічні одиниці, фонаційні фразеологічні одиниці, емотивно-оцінний потенціал, емоції, почуття, художній дискурс, персонаж, М. Коцюбинський
  topic: keywords
creator: Надія Бойко
rights: Авторське право (c) 2025 Надія Бойко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 129
ending page: 152
doi: 10.17721/um/55(2025).129-152

Методика реконструкції первісного звучання “Слова про Ігорів похід”
type: item
description: Вступ. Визнання “Слова про похід Ігорів” несправним текстом, зіпсованим переспівуваннями (у перебігу усного виконання) та переписуваннями (включно зі свідомим редагуванням, зокрема вилученням язичницьких образів), мотивує до відтворення архаїчнішого тексту (прототексту) шляхом зняття пізніших нашарувань. Методи. Використано розроблений на основі застосовуваних раніше (зокрема, О. Потебнею) окремих прийомів комплексний авторський метод, названий лінгвістично-поетичною реконструкцією. Це сполучення мовознавчого відтворення мови ХІІ ст. з відновлюваними на основі суголось лексемами, звуковими та граматичними формами, сталими висловами (“поетичними формулами”). Результати. Розглянуто досвід мовної реконструкції тексту “Слова” починаючи з М. Максимовича й О. Потебні. Спостережено, що послідовне відтворення лише повноголосних форм, а так само читання всіх єрів як голосних повного творення руйнує ритмічну структуру поетичного тексту. Це змушує припускати ритміко-стилістичну варіативність повноголосної / неповноголосної вимови відповідних звукосполук і складотворчої / нескладотворчої вимови єрів. Ритмічними вимогами зумовлені й окремі випадки реконструйованої “безвокалічної” вимови сполук на зразок припущувано односкладового брзы. Реконструйовано низку наголосів, відмінних від сучасної української мови, але підтверджених давнішими текстами та суголоссями “Слова” (Игόрь, полόвци, бόяре). Відповідно до вимог ритміки та теоретичних уявлень у багатьох лексемах відтворено відмінний від сучасної української мови кореневий наголос. Реконструйовано поетичні формули, базовані на суголоссях, із закономірною для фольклору варіативністю (въ древесе – въ лѣсѣ – подъ небеса; въ небесе – въ лѣсѣ – въ древесе). Висновки. В основу реконструкції покладений епічний 8-складник, відомий українському фольклору (наприклад, “Пісня про Довбуша”) та іншим фольклорним традиціям (індоєвропейським, фінно-угорським, грузинській тощо), західноєвропейському різномовному епосові епохи “Слова”. Реконструкці…
subject: ІСТОРІЯ МОВИ
  topic: section
subject: давньоукраїнська (києворуська) мова, церковно-слов’янська мова, “Слово о полку Ігоревім”, поетичні формули
  topic: keywords
creator: Юрій Мосенкіс
rights: Авторське право (c) 2025 Юрій МОСЕНКІС https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 5
ending page: 35
doi: 10.17721/um/55(2025).5-35

Взаємозв’язок структури та динаміки поезії Анатолія Мойсієнка (роль першого й останнього рядка тексту)
type: item
description: Вступ. У статті досліджується актуальна проблема сучасної лінгвістики — динаміка поетичного тексту як цілісної системи. Незважаючи на досягнення текстології, питання комплексного аналізу динамізувальних компонентів поезії, особливо у творчості сучасних авторів, залишається недостатньо висвітленим. Метою дослідження є комплексний аналіз взаємозв’язку перших та останніх рядків поетичних творів А. Мойсієнка та визначення їхньої ролі як ключових динамізувальних компонентів. Розуміння цих механізмів дозволить поглибити інтерпретацію авторського ідіостилю та естетичного впливу поетичного слова. Методи. Для досягнення поставленої мети було використано комплексний підхід, що включає описовий метод для систематизації мовних одиниць, метод суцільної вибірки для відбору фактичного матеріалу, лінгвостилістичний аналіз для інтерпретації художніх засобів та контекстуальний аналіз для вивчення їхнього значення в загальній структурі тексту. Основний матеріал дослідження — поезії А. Мойсієнка. Результати. Дослідження показало, що динаміка поетичного тексту А. Мойсієнка реалізується на всіх мовних рівнях. На фонетичному рівні звукоповтори (алітерації, асонанси) створюють ритмічний малюнок і підсилюють емоційне забарвлення. На лексико-семантичному рівні неологізми та морфемні особливості є ключовими чинниками динамізації, збагачуючи зміст і форму. Синтаксичні конструкції та граматичні трансформації ефективно моделюють рух і зміну природи, внутрішнього стану ліричного героя, філософські роздуми. Розділові знаки виконують важливу функцію в передачі інтонаційної динаміки. Висновки. Проведене дослідження підтверджує, що взаємозв’язок перших та останніх рядків у поезії А. Мойсієнка є свідомим художнім прийомом, який забезпечує смислове та емоційне розгортання тексту. Композиційні прийоми (кільцевий повтор, анафора та трансформація) є основними інструментами для створення ритмічної та смислової організації тексту. Розвиток ключових образів саду, снігів, дороги тощо від початкового представл…
subject: ЛІНГВОПОЕТИКА
  topic: section
creator: Валентина Філінюк
rights: Авторське право (c) 2025 Валентина Філінюк https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 207
ending page: 229
doi: 10.17721/um/55(2025).207-229

Комунікативно-прагматичний потенціал дискурсивних маркерів у малій прозі Григора Тютюнника
type: item
description: Вступ. Сучасні лінгвістичні дослідження зорієнтовані на комунікативні та прагматичні аспекти вивчення мовних одиниць. Учені розглядають текст не просто як фіксацію повідомлення, а як засіб впливу та реалізації намірів автора. Цією тенденцією й пояснюється посилена увага мовознавців до дискурсивних маркерів – компонентів дискурсу, які, з одного боку, формують його структуру, забезпечуючи зв’язність і цілісність, а з іншого – відображають істинні комунікативні та прагматичні наміри мовця. Методи. У дослідженні застосовано загальнонаукові методи аналізу й синтезу, що слугували для поділу художнього дискурсу на частини, опису кожної з них та аналізованого контексту в цілому. Метод дискурс-аналізу було залучено для з’ясування ролей адресата й адресанта, а також обставин їхнього спілкування у художньому дискурсі. Метод лінгвістичного опису застосований для характеристики комунікативно-прагматичного потенціалу аналізованих дискурсивних одиниць. Результати. Дослідження дискурсивних маркерів у малій прозі Григора Тютюнника засвідчує їхню важливу роль у формуванні комунікативного та прагматичного виміру художнього тексту. Дискурсивні одиниці можуть уводити оцінний коментар, акцентувати увагу читача на авторській внутрішній чи зовнішній характеристиці персонажа, його ролі в композиційній системі твору, а також виконувати важливу функцію при введенні різних доповнювальних описів, що стосуються загалом усього, про що йдеться у розгляданих творах. Висновки. Як засвідчують студії над малою прозою Григора Тютюнника, дискурсивні маркери у творах письменника здатні вводити різноаспектну додаткову інформацію у власне авторській мові (щодо характеристики персонажа, його вчинків і дій, у описах подієвості тощо). Значно менше, порівняно з авторською мовою, спостерігаємо вживання дискурсивних одиниць у мові персонажів, зокрема в діалогічній мові або внутрішніх монологах героїв. На особливу увагу гаслуговують випадки, коли внутрішній монолог персонажа трансформується в розгорнуту авторську…
subject: СИНТАКСИКОЛОГІЯ. ТЕОРІЯ ДИСКУРСУ
  topic: section
subject: Дискурс, текст, дискурсивний маркер, авторська мова, мова персонажів
  topic: keywords
creator: Анна Грабова
rights: Авторське право (c) 2025 Анна Грабова https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 194
ending page: 206
doi: 10.17721/um/55(2025).194-206

Вербалізація ключових концептів КОНСТИТУЦІЙНОГО ПРАВА в тексті Конституції Сполучених Штатів Америки
type: item
description: Вступ. У сучасному світовому інформаційному просторі, зокрема у його сегменті, зорієнтованому на західні культурні цінності, США концептуалізують як зразок тривалої демократичної традиції державного будівництва та правового регулювання суспільного життя. Фундамент північноамериканської демократії закладено текстом Конституції США, що функціонує у майже незмінному вигляді протягом близько чверті тисячоліття. Текст вербалізує ключові концепти правового сегменту мовної картини світу суспільства США. Його важливість для України визначена роллю США як головного стратегічного партнера нашої держави. Методи. Провідним методом дослідження виступає лінгвоконцептологічний, застосування якого передбачає аналіз вербалізаторів ключових концептів тексту (у нашому випадку – належних до юридичного сегменту картини світу). Результати. На основі текстових вербалізаторів (на рівнях лексем, словосполук, речень, більших текстових фрагментів) проаналізовано загальні принципи концептуалізації ДЕРЖАВИ в Конституції США, специфіку концептуалізації типу та структури ДЕРЖАВИ, концепт ШТАТ як один із ключових для державно-правової системи США, концептуалізацію трихотомії ВЛАДИ як юридичної основи рівноваги демократичного суспільства, концептуалізація СЕКУЛЯРНОСТІ права та правового синкретизму, НЕДЕМОКРАТИЧНІ (НЕЕГАЛІТАРНІ) правові концепти первісного тексту Конституції США, «Білль про права» (конституційні поправки 1–10) яквербалізацію концепту ПРАВА ЛЮДИНИ, інші поправки до Конституції США як вербалізатори еволюції правової системи. Висновки. Текст Конституції США в цілому вербалізує макроконцепти ДЕМОКРАТІЯ та ФЕДЕРАЛІЗМ (із діалектичною рівновагою прав окремого ШТАТУ і федерального УРЯДУ). Ключовими концептами тексту, що становлять основу державно-правового ладу США, виступають СЕКУЛЯРНІСТЬ (= відсутність сакрального джерела) влади та права, РЕСПУБЛІКАНСЬКИЙ (= антимонархічний) та ЕГАЛІТАРНИЙ (= антистановий) характер держави (неегалітарні риси первісного тексту, зокрема у сфері прав жінок…
subject: КОНЦЕПТОЛОГІЯ
  topic: section
subject: мовна картина світу, концепт, вербалізація, концептуальні синоніми, концептуальні антоніми (опозиції), текст Конституції США
  topic: keywords
creator: Олексій Тертичний
rights: Авторське право (c) 2025 Олексій Тертичний https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 230
ending page: 255
doi: 10.17721/um/55(2025).230-255

Прикладні й теоретичні аспекти дослідження усного мовлення крізь призму лінгвістичної експертизи
type: item
description: Вступ. Розглянуто питання оновлення методологічного підходу до лінгвістичної експертизи усного мовлення. Потенціал для переосмислення проблеми міститься в експериментальних та прикладних досягненнях сучасної фонетичної науки. Досвід роботи автора з експертами у спеціальних експертних установах надає можливість звернути увагу методистів і юристів на посилення професійної підготовки експертів, зокрема на шляхи пристосування спеціальних знань із загальної та прикладної фонетики до експертних завдань зі спеціальності «Лінгвістичне дослідження усного мовлення» – 7.3. Методи. Використано метод оцінки фонетичного змісту в експертних дослідженнях щодо пристосування спеціальних знань до конкретних питань ідентифікації особи. Здійснено порівняння об’єкта, предмета та матеріалу (даних) у прикладних галузях, об’єднаних спільною потребою у фонетичних знаннях. Описано фонетичні підстави для поглиблення методологічних підходів у фоноскопічному дослідженні. Результати. Автор доповнив визначення спеціальних експертних знань і навів приклади помилкового оброблення необізнаним експертом лінгвістичних завдань, які були отримані зі спостережень в аналізованій спеціальності. Автор запропонував розробити модель коректного використання необхідних фонетичних знань для визначення ступеня достовірності експертних висновків. Висновки. Зроблено висновок про опосередкований вплив фонетичних знань на спроможність експерта пристосувати спеціальні знання до завдань експертного дослідження. Показано необхідність у зміні методологічних підходів, формуванні концептуальної бази й оволодінні інструментальним фонетичним аналізом акустичних параметрів мовлення. Інформація про автора: Дудник Зоя Василівна – кандидат філологічних наук, завідувач лабораторії експериментальної фонетики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка Електронна адреса: z.dudnyk@knu.ua
subject: ЗАГАЛЬНА І ПРИКЛАДНА ФОНЕТИКА
  topic: section
subject: загальна і прикладна фонетика, експертиза усного мовлення, спеціальні знання експерта
  topic: keywords
creator: Зоя Дудник
rights: Авторське право (c) 2025 Дудник Зоя Василівна https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 294
ending page: 312
doi: 10.17721/um/55(2025).294-312

Вплив мовного середовища Буковини й Галичини на змістові та структурні компоненти української друкованої реклами кінця ХІХ – початку ХХ століття
type: item
description: Вступ. Поняття мовної ситуації, традиційно досліджуване в соціолінгвістиці, означає сукупність усіх мов, що їх використовують у країні для забезпечення комунікації на всіх суспільних рівнях. Упродовж кількох останніх десятиліть проблему мовного середовища та одночасного використання двох чи більше мов у тому самому географічному просторі досліджують не лише в соціолінгвістиці, а також – в урбанолінгвістиці, дискурсології й багатьох інших галузях гуманітарних наук – передусім у контексті діалогу культур. Форму функціювання мови (чи кількох мов) у конкретному географічному просторі визначають як мовний ландшафт. Термін “мовний (семіотичний) ландшафт” – синонімічний до ряду інших термінів, що ними послуговуються сучасні соціолінгвісти: мовний ринок (linguistic market), мовна мозаїка (linguistic mosaic), екологія мов (ecology of languages), різноманітність мов (diversity of languages) або мовна ситуація (linguistic situation) тощо. Конкретні складники мовного ландшафту, а також культурно-історичні передумови його формування потребують глибшого дослідження на задокументованих мовних джерелах із тих територій, де віддавна тривали активні міжкультурні та міжмовні контакти. А Галичина й Буковина кінця ХІХ – початку ХХ ст. – це безперечно саме такі території. Невіддільним складником тогочасного міського мовного ландшафту, одним із його графічних маркерів та ідентифікаторів, була українська реклама, що її друкували галицькі та буковинські періодичні видання. Актуальність дослідження випливає з необхідності вивчення історико-фактологічних, соціокультурних, лінгвістичних аспектів становлення рекламного стилю української мови, зокрема – в контексті мовної ситуації Буковини й Галичини кінця ХІХ – початку ХХ ст., що послужить для формування цілісних уявлень про загальні та специфічні ознаки українських рекламних текстів цього періоду й розуміння української реклами як мовно-культурного феномену. Методи. Для дослідження рекламних оголошень, опублікованих у галицькій і буковинській …
subject: ІСТОРІЯ МОВИ
  topic: section
subject:
  topic: keywords
  value: мовна ситуація Галичини і Буковини в кінці ХІХ – на початку ХХ ст., реклама в українських періодичних виданнях кінця ХІХ – початку ХХ ст., міжкультурна комунікація в рекламі, рекламні тексти як складник мовного ландшафту, правописні практики української мови як складник мовного ландшафту.
creator: Людмила Ткач
creator: Анна Закутня
rights: Авторське право (c) 2025 Людмила Ткач, Анна Закутня https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 36
ending page: 77
doi: 10.17721/um/55(2025).36-77

Тексти, що готували агресію: маніпулятивні стратегії ворогів України
type: item
description: Вступ. Упродовж останніх десятиліть в інформаційному просторі України активно функціонували тексти політичних діячів, що використовували мовні інструменти прихованого впливу з метою трансформації суспільної свідомості. Особливої уваги заслуговують публікації в. медведчука, В. Януковича та Д. Табачника, створені в період 1999-2008 років, оскільки саме вони становили ідеологічну базу для формування антиукраїнських наративів, які пізніше були використані під час інформаційної агресії росії проти України. Методи. Дібраний матеріал охоплює три тексти: “Україна: актуальні питання розвитку суспільства, держави і права” (1999) в. медведчука, “… І рік при владі” (2007) В. Януковича та “Україна в НАТО чи НАТО в Україні” (2008) д. табачника. Застосовано лінгвокогнітивний аналіз, дискурсивно-прагматичний підхід та якісний контент-аналіз для виявлення типових стратегій мовної маніпуляції. Результати. Установлено системне використання сугестивних прийомів, емоційного фреймування, апеляції до історичної травми, страху та бачення зовнішнього ворога. Застосовано метафоризацію, дихотомії, узагальнення, риторичні запитання, апеляції до авторитету, нормативні твердження, дисфемізми щодо опонентів, глорифікацію політичних союзів і концептів. Виявлено, що тексти спрямовані на створення у реципієнта ефекту безальтернативності запропонованих позицій, послаблення критичного мислення та стимулювання підтримки певного ідеологічного напряму. Типовою є стратегія легітимізації через формули об’єктивності та абстрактні номінації. У низці випадків спостерігаємо штучне фреймування реальності, що формує викривлену картину соціально-політичних процесів. Висновки. Досліджені публікації демонструють наявність сталих патернів інформаційного впливу, які, функціонуючи ще до відкритої агресії РФ, виконували підготовчу функцію для сприйняття ворожих наративів. Результати підтверджують потребу в дальшому вивченні внутрішніх джерел інформаційної деструкції та розробленні механізмів розпізнавання лінгвоманіпул…
subject: СУГЕСТИВНА ЛІНГВІСТИКА
  topic: section
subject: мовна маніпуляція в друкованих текстах, мовні інструменти маніпуляції, вербалізація страху
  topic: keywords
creator: Тарас Голота
rights: Авторське право (c) 2025 Тарас Голота https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 256
ending page: 293
doi: 10.17721/um/55(2025).256-293

Дискурсивний маркер АЖ у динамічній системі висловлення, тексту
type: item
description: Вступ. Дослідження дискурсивів, що в останні десятиріччя набули поширення як у зарубіжній, так і в українській науковій літературі, спрямовані на функційне, семантико-прагматичне осмислення таких одиниць у текстових структурах, зокрема художніх, що пов’язано з питаннями зв’язності і цілісності, архітектонічних характеристик висловлення, твору. На окрему увагу заслуговує динамізаційний аспект аналізу таких дискурсивних слів, словосполук, що виступають засобом інтенсифікації, експресивізації художньої структури. Методи. Описовий, компонентний, дискурс-аналіз, інтент-аналіз. Результати. На тлі семантико-прагматичного опису дискурсивів у дослідженнях українських авторів проаналізовано роль дискурсивного маркера АЖ в організації динамічних утворень, що отримують вираження на рівні різних синтаксичних сегментів, у взаємозв’язку з різними (лексико-граматичними, паралелістичними, фразеологізованими тощо) формами висловлення; слугують важливими чинниками створення динамізаційно-образної системи окремої художньої структури. Висновки. У структурі висловлення, тексту дискурсивне слово здатне виконувати динамізаційно-актуалізаційну функцію а) у предикативно-рематичній позиції, зокрема, з дієслівними, а також з іншими частиномовними компонентами, здатними передавати вищий вияв ознаки; б) при введенні в текст усічених дієслівних форм, прислівникових предикатів типу глядь, гульк, раптом, що створює ефект раптовості, несподіваності; в) у контекстах, що ґрунтуються на синкретизмі ознаки (синій, аж чорний; солоний, аж гіркий; веселий, аж сумний); г) у фразеологізованих структурах тощо. Повтори дискурсивного слова, утворюваних ним синтагм у системі окремого тексту, здатні означувати динаміку композиційно-образних побудов цілісної структури художнього твору. Інформація про автора: Мойсієнко Анатолій Кирилович – доктор філологічних наук, професор кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Ш…
subject: СИНТАКСИКОЛОГІЯ. ТЕОРІЯ ДИСКУРСУ
  topic: section
subject: Дискурсивний маркер, висловлення, текст (дискурс), частка АЖ, динамізація, експресивізація
  topic: keywords
creator: Анатолій Мойсієнко
rights: Авторське право (c) 2025 Анатолій Мойсієнко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 178
ending page: 193
doi: 10.17721/um/55(2025).178-193

Laus Hispaniae: історія називання відомої країни Іберійського півострова в українській мові
type: item
description: Вступ. У сучасній українській мові є низка запозичених власних назв, які суттєво відрізняються від відповідних найменувань у мові оригіналу. Адаптовані в тій чи тій мові номінації країн – екзоніми – протиставляють самоназвам цих теренів – ендонімамам: Грузія – Сакартвело, Бомбей – Мумбаї, Пекін – Бейджин, Лейпциг / Липськ – Ляйпціґ, Швейцарія – Швайцарія, Європа – Европа тощо. Екзотопоніми можуть мати лексичні, словотвірні й фонетичні варіанти, що залежить від джерела запозичення й подальших трансформацій у мові-реципієнті. Широка варіативність характерна і для назви найбільшої країни Іберійського півострова, яка здавна фігурувала в історичних хроніках і полемічних трактатах, а в ХХ ст. стала об’єктом висвітлення світових, зокрема й українських, ЗМІ. Методи. Для виявлення специфіки позначення відомої країни Іберійського півострова в різних європейських мовах застосовано зіставний (компаративний) метод, з метою аналізу виявлених одиниць в українській мові використано описовий метод, контекстуальний аналіз дав змогу простежити співвідношення мовних і позамовних чинників. Результати. На основі аналізу історії номінування сучасної Іспанії виокремлено декілька варіантів екзотопоніма та його похідних: 1) Ишпанія (ышпанія) / Іспанія; 2) Гишпанія (Гішпанія); 3) Еспанія. Запозичений з грецької мови екзотопонім Іспанія (Ишпанія) мав обмежене вживання аж до його закріплення в сучасних лексикографічних джерелах. Найтривалішу історію з-поміж зазначених назв мав полонізм Гішпанія, який домінував в українській літературній мові з кінця XVI – початку XVII ст. і до початку XX ст., коли за вірогідного посередництва романських мов поширення й кодифікації в правописі 1929 р. набула форма Еспанія та її похідні – найбільш точний відповідник ендоніма España, який уважаємо за доцільне рекомендувати до використання в сучасній літературній мові. Висновки. Дослідження історії вживання запозичених слів дають змогу встановити їхнє походження, джерело запозичення і фонетико-графічну специфіку в …
subject: ІСТОРІЯ МОВИ
  topic: section
subject: історія української мови, динаміка мовної норми, варіативність, онімна лексика, запозичення, український правопис.
  topic: keywords
creator: Олександр Богомолець-Бараш
rights: Авторське право (c) 2025 Oleksandr Bohomolets-Barash https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 78
ending page: 106
doi: 10.17721/um/55(2025).78-106

Словотвірні процеси як джерело розвитку лексичної та словотвірної омонімії української мови
type: item
description: Вступ. Дослідження словотвірних явищ, пов՚язаних з омонімією різних мовних одиниць, належить до актуальних питань сучасного мовознавства. Попри тяглість постійної уваги науковців до проблем омонімії багато аспектів цього мовного явища й досі залишаються не до кінця розв’язаними. Зокрема, появу лексичних омонімів унаслідок дериваційних процесів описано лише в загальних рисах, хоча словотвірні механізми належать до найпродуктивніших внутрішніх чинників, що спричиняють появу омонімічних лексичних одиниць. Відтак мета пропонованої розвідки спрямована на те, щоб окреслити один із аспектів творення потенційних лексичних омонімів за словотвірними моделями демінутивних суфіксів. На особливу увагу заслуговує деривація іменників з образним компонентом змісту, у яких афікси виражають словотвірне значення “подібності” і за формою збігаються із суфіксами суб՚єктивної оцінки ‒ здрібнілими й пестливими. Методи. Пропоноване дослідження здійснено за допомогою методу лінгвістичного спостереження з використанням прийомів суцільної вибірки лексичного матеріалу за словниковими джерелами; компонентного аналізу дефініцій лексичних одиниць, структурного та когнітивно-ономасіологічного методів. Методом зіставлення встановлено різне лексикографічне закріплення досліджуваних одиниць: як семем у структурі полісемантів або ж як омолексем. Результати. В українській мові похідні іменники з образним компонентом змісту часто творяться від субстантивних основ за словотвірними моделями демінутивних формантів -ик-, -к-, -ок- та ін. Формування асоціативно-образних уявлень про об՚єкт номінації ґрунтується на універсальних когнітивних метафоричних моделях. Десемантизовані демінутивні суфікси виражають словотвірне значення “подібності”. Образні іменникові деривати, утворені за моделями демінутивних суфіксів від тієї самої твірної основи, позначають різні, не пов՚язані між собою елементи дійсності, а тому входять до окремих лексико-семантичних груп слів та до відмінних словотвірних типів. Відтак фіксування…
subject: ЛЕКСИКОЛОГІЯ. ФРАЗЕОЛОГІЯ. ЛЕКСИКОГРАФІЯ
  topic: section
subject: лексична омонімія, словотвірна омонімія, образний компонент значення, образні деривати, образні мотивувальні ознаки, метафорична модель, демінутивні моделі словотворення, лексикографія.
  topic: keywords
creator: Тетяна Гуцуляк
rights: Авторське право (c) 2025 Тетяна Гуцуляк https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 107
ending page: 128
doi: 10.17721/um/55(2025).107-128

Лексикографічне моделювання неосемантизмів у словниках української мови першої чверті ХХІ століття
type: item
description: Вступ. У сучасній українській мові спостерігаємо активне функціонування неосемантизмів – слів зі звичною формою, але новим значенням. Актуальність дослідження зумовлена потребою комплексного лексикографічного опрацювання таких одиниць. Мета розвідки – розкрити принципи та методологію моделювання неосемантизмів у словниках першої чверті XXI століття та презентувати власний електронний «Словник неосемантизмів». Методи. Для досягнення мети застосовано загальнонаукові методи індукції, дедукції, аналізу й синтезу, а також лінгвістичні методи: описовий, порівняльний, вибірковий та метод лексикографічного моделювання лексико-семантичних явищ. Результати. Оглянуто методи та прийоми лексикографування неосемантизмів у різних типах словників сучасної української мови: неологізмів, загальномовних тлумачних, індивідуально-авторських та мови творчих особистостей тощо, репрезентовано найпоказовіші приклади. Описано електронний «Словник неосемантизмів», створений на платформі «Lexonomy» у результаті узагальнення теоретичних напрацювань і практичних знахідок українських лексикографів. Схарактеризовано реєстр (730 лексем) та макроструктуру словника, що охоплює опис концепції, принципів його укладання та наповнення, список джерел ілюстративного матеріалу, перелік граматичних, стильових, галузевих та стилістичних ремарок. Особливу увагу зосереджено на мікроструктурі, яка моделює функціональний потенціал неосемантизма, - зонах реєстрового слова, граматичної інформації, ремарок, тлумачення, ілюстрації та паспортизації, стійких сполук, похідних одиниць, парадигматики та посилання на старе значення у давніших словниках. Проілюстровано зразки словникових статей для неосемантизмів різних частин мови. Висновки. Лексикографічне моделювання неосемантизмів залишається важливим та цікавим напрямом мовознавчих досліджень, адже мовна практика випереджає кодифікаційні процеси. Створений електронний ресурс сприяє фіксації неосемантизмів, дає змогу компактно й інформативно репрезентувати функціонуванн…
subject: ЛЕКСИКОЛОГІЯ. ФРАЗЕОЛОГІЯ. ЛЕКСИКОГРАФІЯ
  topic: section
subject: неосемантизм, лексикографічне моделювання, лексикографування, макроструктура, мікроструктура, словникова стаття, словник, лексикографія
  topic: keywords
creator: Юлія Цигвінцева
rights: Авторське право (c) 2025 Юлія Цигвінцева https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2025-10-09
publication date: 2025-10-09
starting page: 153
ending page: 177
doi: 10.17721/um/55(2025).153-177

Від слова до цифри: лінгвостатистичний “портрет” ідіостилю Степана Бандери
type: item
description: Вступ. Особистість С. Бандери неодноразово ставала об’єктом дослідження вчених на предмет позамовних категорій, тоді як одна з найвиразніших сторін діяча – мовна – досі не була системно й глибинно вивчена. Не стала публіцистична спадщина С. Бандери й об’єктом системного лінгвостатистичного дослідження, що і зумовлює актуальність дослідження. Метою статті є опис статистичної параметризації лексичної та частиномовної структури текстів С. Бандери на матеріалі текстової вибірки 10-ти публіцистичних статей (першодруків). Методи: метод ретроспективного редагування тексту повторних друкованих видань, статистичні методи (обчислення статистичних параметрів, зіставлення емпіричних даних із довірчим інтервалом української публіцистики, метод статистичного моделювання), методика графічного унаочнення статистичних даних. Результати: 1) проведено ретроспективне редагування статей редакції 1978 р. і систематизовано текстовий матеріал дослідження у цифровому форматі, придатному для автоматичного оброблення; 2) укладено текстовий корпус усіх оцифрованих першодруків статей; 3) порівняно два варіанти тексту статей – першого видання та 1978 р.; 4) за реконструйованими текстами укладено частотні словники у Корпусі української мови; 5) сформовано стилеметричну модель статистичного дослідження і обчислено низку параметрів статистичної структури (лексичної та частиномовної) тексту С. Бандери; 6) порівняно емпіричні значення лінгвостатистичних параметрів, обчислених вручну, із довірчими інтервалами медійного стилю та автоматично обчисленими емпіричними даними вебзастосунку TextAttributor 1.0. Висновки. У ході дослідження було укладено першу в українській комп’ютерній лексикографії лексикографічну систему частотних словників на матеріалі текстів першодруків статей С. Бандери. Проведене лінгвостатистичне моделювання текстів дозволяє говорити про систематизацію статистичних даних і формування лінгвостатистичного “портрета” ідіостилю С. Бандери – це сукупність усіх емпіричних даних про статисти…
subject: ПРИКЛАДНА ЛІНГВІСТИКА
  topic: section
subject: українська мова, ідіостиль, стилеметрична модель, статистичний параметр, корпус текстів, частотний словник
  topic: keywords
creator: Оксана ЗУБАНЬ
creator: Владислав КРИВЕНОК
rights: Авторське право (c) 2024 Оксана ЗУБАНЬ, Владислав КРИВЕНОК https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 222
ending page: 254
doi: 10.17721/um/54(2024).222-254

Індексування негативного сентименту українськомовного тексту системою “TextAttributor 1.0”
type: item
description: Вступ. У ХХІ столітті інформаційне поле є повноцінним полем бою. В українському інформаційному просторі все більшої ваги набуває проблема токсичності тексту, мови ворожнечі (ненависті). Саме тому інтерес дослідників до маркерів негативної тональності тексту, особливо медійного, невпинно зростає. У статті описано структуру та результати роботи окремого модуля автоматичної системи статистичної параметризації українськомовних текстів “TextAttributor 1.0” – лінгвістичну експертизу токсичності тексту. Завдання вирішуються двома методами: методом словників і правил (обчислення статистичних параметрів) та методом машинного навчання. Результати дослідження ґрунтуються на матеріалі корпусу мережевих медіатекстів політичного дискурсу обсягом 10 млн слововживань. Для реалізації мети було створено лексикографічну базу даних, до якої увійшли три словники: емоціогенів, мови ворожнечі та токсичних сполук, а також сформовано навчальну та контрольну вибірки текстів, на яких проводилося оцінювання параметрів обраної моделі методом машинного навчання. У межах проєкту було обрано ефективну для обчислень архітектуру на основі методу fastText та його інструментальних засобів. Індекс токсичності обчислюється за допомогою вербальної ідентифікації негативного сентименту тексту на базі створеного лінгвістичного та програмного забезпечення й унаявнюється через згенеровану системою лінгвістичну експертизу тексту, що відображає статистичну картку семантичних класів негативної лексики за класифікаційними маркерами лексикографічних списків та висновок нейронної мережі. Висновки. Система “TextAttributor 1.0” перебуває на етапі тестування і вдосконалення функцій, тому в статті описується проміжна β-версія системи, проте отримані результати з визначення токсичності свідчать, що розроблена методика квантування вербальних засобів за семантичними параметрами (негативна емотивність) методами словників та правил і машинного навчання є ефективною для досягнення поставлених завдань і дає можливість не лише…
subject: ПРИКЛАДНА ЛІНГВІСТИКА
  topic: section
subject: українськомовний медіатекст, токсичний текст, мова ворожнечі, тональність, негативний сентимент, індекс токсичності тексту
  topic: keywords
creator: Наталія ДАРЧУК
creator: Оксана ЗУБАНЬ
creator: Валентина РОБЕЙКО
creator: Юлія ЦИГВІНЦЕВА
rights: Авторське право (c) 2024 Наталія ДАРЧУК, Оксана ЗУБАНЬ, Валентина РОБЕЙКО, Юлія ЦИГВІНЦЕВА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 204
ending page: 221
doi: 10.17721/um/54(2024).204-221

Мовні засоби маніпуляції в рекламі на українських Telegram-каналах
type: item
description: Вступ. Оскільки доступ до інтернету нині з’являється в усе більшої кількості українців, засоби масової інформації (ЗМІ) поступово переходять від традиційних способів поширення інформації до сучасних, як-от канали або профілі у соцмережах, чат-боти тощо. Досліджено мовні засоби маніпуляції в рекламі на українських Telegram-каналах. Проаналізовано 12 000 дописів із Telegram-каналів “Times of Ukraine”, “Реальна Україна / Радар Тривога” та “ХК Київ”. Методи. Матеріал охоплює понад 950 000 слововживань, включно з 1200 рекламними оголошеннями. Використано такі методи лінгвістичного дослідження, як аналіз і синтез. Результати. Виявлено послідовне використання авторами рекламних текстів директивного стилю, емоційно забарвленої лексики, іконічних знаків (емоджі), апелювання до авторитету, упущення першоджерел інформації, гіперболізації, капіталізації (написання слова великими літерами), виділення окремих фраз жирним шрифтом, імплікації страху і відчуття терміновості, закликів до дії, тактики переконання кількістю (у випадку наведення статистичних відомостей), маніпуляції відчуттям неповноцінності тощо. Використання емоційно забарвленої лексики виявилося характерним в усьому кластері матеріалів. Автори використовують афективну лексику, яка резонує з почуттями аудиторії та посилює переконливість повідомлень. Визначено, що систематичні апеляції до авторитету через посилання на впливових діячів або інституції можна розглядати як тактику встановлення та / або зміцнення довіри до джерела інформації. Під час аналізу виявлено надуживання авторами дописів прийомом замовчування першоджерела, що унеможливлює визнання таких повідомлень як достовірних. Дослідження також продемонструвало використання гіперболічних висловів, покликаних створити підвищене відчуття терміновості й змусити читача діяти на користь Telegram-каналу. Висновки. Отримані результати підкреслюють потребу в підвищенні рівня медіаграмотності серед споживачів цифрового контенту. Результати дослідження можуть послугувати …
subject: СУГЕСТИВНА ЛІНГВІСТИКА
  topic: section
subject: мовна маніпуляція в рекламних текстах, мовні інструменти маніпуляції емоціями, вербалізація дезінформації в медіа
  topic: keywords
creator: Тарас ГОЛОТА
rights: Авторське право (c) 2024 Тарас ГОЛОТА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 177
ending page: 203
doi: 10.17721/um/54(2024).177-203

Афектоніми в мовній картині світу українців ХХІ ст.
type: item
description: Вступ. Афектоніми – це мовні засоби з притаманним їм позитивно-оцінним забарвленням, що виражається емоційними лексемами на різних мовних рівнях. Такі одиниці в сучасній українській пісенній ліриці не були предметом лінгвістичного дослідження, що й зумовило актуальність пропонованої статті. Вивчення афектонімів у текстах сучасних українських пісень допоможе зрозуміти їхню роль у мовній картині світу українців ХХІ століття. Методи. Для виконання поставлених у дослідженні завдань застосовано системний, контекстуальний і компонентний аналіз з елементами описового і функціонального методу. Результати. Афектонімам властиве лексико-семантичне розмаїття, цей клас слів постійно збагачується завдяки творчості комунікантів. Ключовою особливістю афектонімів є їхня спрямованість на те, щоб викликати реакцію адресата. Сучасні українські гурти та виконавці використовують афектоніми таких лексико-семантичних груп: 1) зооморфізми; 2) флоризми; 3) лексеми на позначення людей за зовнішніми ознаками та ставленням до них мовця; 4) назви з астрономічним та метеорологічним значенням; 5) назви міфологічних істот, героїв відомих творів; 6) назви титулів; 7) назви зі значенням коштовності; 8) лексеми з негативною семантикою, ужиті в пестливому значенні; 9) назви абстрактних понять; 10) ввічливі та офіційні форми; 11) назви предметів побуту; 12) назви зі значенням ʻкоханийʼ. У текстах сучасних українських гуртів і виконавців переважають афектоніми іменникового типу через їхню здатність виражати глибокі емоції. Прикметники вживають рідше, оскільки їхня емоційна насиченість нижча, але нестягнені форми прикметників жіночого роду свідчать про продовження фольклорних традицій. Музиканти використовують афектоніми для створення складних виражень емоцій і звукових образів у ліриці. Висновки. Доведено, що афектоніми посідають чільне місце у творчому доробку сучасних авторів музичних тестів. Ці одиниці є продовженням української народнопісенної традиції, а також органічним компонентом спілкування і тв…
subject: ЛІНГВОКУЛЬТУРОЛОГІЯ
  topic: section
subject: афектонім, лексико-семантичні групи афектонімів, оцінне забарвлення, мовна картина світу
  topic: keywords
creator: Зоряна ГРИЦИНА
rights: Авторське право (c) 2024 Зоряна ГРИЦИНА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 160
ending page: 176
doi: 10.17721/um/54(2024).160-176

Експліцитні способи вираження компаративності в українських пареміях ХІХ ст.
type: item
description: Вступ. Для сучасної історичної лінгвістики надзвичайно актуальним є дослідження компаративності мовних одиниць, адже вербалізація процесів і результатів порівняння дій, ознак, явищ чи предметів не лише проливає світло на систему поглядів наших предків, їхніх уявлень про людину та її місце у світі, а й дає змогу простежити особливості мовної системи на певному синхронному зрізі. Особливо цікавим є виявлення специфіки добору мовних засобів для реалізації порівняльної семантики в пареміях, які були невід’ємною частиною мовної картини світу українців минулого. Методи. У дослідженні застосовано зіставний метод для розгляду особливостей способів вираження компаративності в пареміях, засвідчених у збірках “Галицько-руські народні приповідки” (1901–1910) І. Франка та “Українські приказки, прислів’я і таке інше” (1864) М. Номиса, а також описовий метод з прийомом внутрішньої інтерпретації для класифікації аналізованих одиниць за чітко визначеними параметрами. Результати. На основі наявних класифікацій порівняльних конструкцій було запропоновано власну класифікацію способів вираження компаративності в пареміях. Визначено два основні способи вираження порівняльних відношень у паремійних одиницях – експліцитний та імпліцитний, а також їхні підвиди. Докладно проаналізовано структурно цілісні порівняльні конструкції (порівняльні звороти (непоширені й поширені) зі сполучниками як, мов, немов, наче, неначе, неначебто, ніби, нібито, немовби, немовбито та ін. + підрядні речення); конструкції з формами ступенів порівняння прислівників і прикметників: кращий, ніж…; вищий, ніж…; одиниці, що мають лише об’єкт порівняння. Особливу увагу присвячено компаративним пареміям, до складу яких входять давні за походженням порівняльні сполучники (мол, аки/ак, коби), яких сучасна українська мова не фіксує, а також одиницям з двома порівняльними сполучниками, що виступають засобами мовного оформлення компаративної семантики. Висновки. Дослідження компаративних паремій, засвідчених в аналізованих збі…
subject: ЛІНГВОКУЛЬТУРОЛОГІЯ
  topic: section
subject: компаративність, компаративні паремії, порівняльні конструкції, структурні особливості паремій, експліцитні способи вираження компаративності, мовна картина світу
  topic: keywords
creator: Максим БОНДАРЕНКО
rights: Авторське право (c) 2024 Максим БОНДАРЕНКО https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 141
ending page: 159
doi: 10.17721/um/54(2024).141-159

Барвистий світ поезій Анатолія Мойсієнка
type: item
description: Вступ. Розглянуто барвний світ поезій А. Мойсієнка, у якому чітко окреслено мовну картину світу автора, його внутрішнє сприйняття довкілля через колір. Аналіз здійснено в лексико-семантичному аспекті; враховано граматичне і словотвірне вираження барвопозначень, що дозволило чітко окреслити ментальну свідомість письменника, його мистецьку особистість, яка виступає невід’ємною частиною поезій автора, формує настрій твору, його неповторність. Уживання колірної гами невід’ємне від ідіостилю письменника, що визначає творче обличчя автора, проявляється в його поглядах на явища природи та людське життя. Методи. Описовий, контекстологічний, трансформаційно-стилістичний. Результати. У поезії А. Мойсієнка барви позначають явища природи, служать засобами змалювання пейзажів, портретів, явищ навколишнього світу, передають настрій ліричного героя, змальовують як абстрактні поняття, так і конкретні предмети. Усі ці барвні образи увібрали глибину національної культури, народної психології, індивідуального світобачення митця. В арсеналі автора як ахроматичні, так і хроматичні барви; барвні лексеми виражені різними частинами мови: прикметниками, іменниками, дієсловами, прислівниками, які мають різну структуру, передають різну насиченість кольору, характеризуються неоднаковою синтагматикою з різним асоціативним полем. Висновки. Барвний світ поезій Анатолія Мойсієнка – це його життя, довкілля, рідна земля, люди, що його оточують, тобто яскравий, різноманітний національно-культурний часопростір, у якому перебуває ліричний герой авторових поезій. Колористична парадигма поетичних творів митця охоплює найширший пласт семантикопозначень предметів і явищ навколишнього світу, портретних і внутрішньопочуттєвих характеристик. Кожна барва стає індивідуальним маркером поетичного тексту, може змінюватися за колірним тоном, насиченістю і яснотою, що дозволяє досить точно і в той же час образно означувати навколишній світ і ліричного героя в ньому. Інформація про автора: Кочан Ірина Миколаївна – до…
subject: ЛІНГВОПОЕТИКА
  topic: section
subject: барви поезій, семантика барволексем, авторська картина світу, ідіостиль, А. Мойсієнко
  topic: keywords
creator: Ірина КОЧАН
rights: Авторське право (c) 2024 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 121
ending page: 140
doi: 10.17721/um/54(2024).121-140

Структурні і функційні особливості парцельованих конструкцій (на матеріалі поезій Анатолія Мойсієнка)
type: item
description: Вступ. Парцельовані конструкції кваліфікуються як особливі стилістичні фігури, у яких частини єдиного речення інтонаційно або пунктуаційно розмежовуються на самостійні речення. Основне висловлювання вважається базовою частиною, а парцелятом – одна або кілька виокремлених компонентів, що функціонують як окремі синтаксичні одиниці, проте перебувають у повній залежності від головної структури і за змістом, і за синтаксичними функціями. Основними вважаються змістопідсилювальна й ритмомелодійна функції парцельованих конструкцій, які використовуються насамперед для підсилення їхньої смислової ваги. Методи. Для з’ясування структурних і функційних особливостей парцельованих конструкцій, засвідчених у поетичних творах Анатолія Мойсієнка, використано такі методи, як лінгвостилістичний аналіз (визначаються закономірності функціонування мови в різних сферах спілкування), прагматичний метод (виявляються внутрішні закономірності, яким підкорюється вибір та вживання лексичної одиниці в типізованій ситуації спілкування), контекстологічний метод (аналізується семантика мовних одиниць у єдності з їхнім оточенням (мікроконтекстом і макроконтекстом), що дає змогу встановити значення досліджуваного елемента тексту), дискурсивний аналіз (характеризується комунікативна подія, ситуація, що інтегрує текст, з іншими її складниками, зокрема з обставинами, часом, простором, когнітивними і психологічними чинниками), інтент-аналіз (виявляються актуальні наміри (інтенції) учасників спілкування за особливостями їхнього мовлення, комунікативної поведінки). Результати. Запропоновано парцельовані конструкції поділяти на дві групи: 1) парцельовані речення, коли парцелятами є частини складних речень – складносурядних, складнопідрядних, складних безсполучникових і складних ускладнених; 2) парцельовані члени речення – підмети, присудки, додатки, означення й обставини. Парцелювання зумовлюється як особливостями ритмомелодіювання поезії, так і потребою конкретизувати особливості зображених подій, насампере…
subject: ЛІНГВОПОЕТИКА
  topic: section
subject: парцеляція, базова частина, парцелят, структура, функціювання, стилістично-виражальні можливості
  topic: keywords
creator: Наталія ТОРЧИНСЬКА
creator: Михайло ТОРЧИНСЬКИЙ
rights: Авторське право (c) 2024 Наталія ТОРЧИНСЬКА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 96
ending page: 120
doi: 10.17721/um/54(2024).96-120

Рима як структурний компонент сонетного тексту
type: item
description: Вступ. Присвячено опису римових структур та їхнього функціонування в українському сонетному тексті. На широкому прикладному матеріалі розглянуто римування, що характерне як і для класичного європейського сонета, представленого формами італійського, французького і англійського зразків, так і контамінаційного плану щодо таких форм. Проаналізовано роль рими у структурно-композиційній організації строфи і цілісної системи сонетного вірша, з проєкцією на власне художнє, естетичне сприйняття такої цілісності. Методи. Описовий, систематизації і матричного моделювання, контекстологічний. Результати. Простежено закономірності побудови українського сонетного вірша з урахуванням як усталених критеріїв щодо вживання рими, так і численних видозмін, пов’язаних з характером і функціонуванням римового конструкту. Розглянуто різні структурні типи рим ‒ щодо частиномовного вираження, повних і неповних співзвуч, функціональної ролі, наприклад, омонімічних пар ‒ у реченні, окремій строфі, цілісному сонетному тексті. Схарактеризовано різновиди багатої рими (на основі повних співзвуч, коли слово, що повністю римується, корелює з римовим компонентом співвідносного слова при вставці / випаданні фонемозвука перед наголошеним складом, коли римовані слова різняться лише початковими компонентами фонемокомплексу, що передує наголошеному складу, зокрема, з інтервокальною видозміною в такій препозиції, тощо. Наголошено на ролі рими у створенні цілісної поетикальної матриці сонета, з тими чи тими інструментовками, анаграмуванням, енжамбеманним, хіазмічним чергуванням. Висновки. Рима в сонетному тексті, крім власне фонічної ролі, виконує важливу структурно-композиційну, жанротворчу функцію. Римове урізноманітнення як усталених структур строфічної організації, так і з найрізноманітнішими видозмінами, зокрема при лівобічному поширенні римового компонента (з суголоссям усередині, на початку слова) в сучасному сонеті є важливим чинником збагачення фонічної палітри вірша. Своєрідний римовий перегук на р…
subject: ЛІНГВОПОЕТИКА
  topic: section
subject: текст, сонет, рима, римема, фоніка, внутрішня рима, складена рима, поетична мова
  topic: keywords
creator: Анатолій МОЙСІЄНКО
rights: Авторське право (c) 2024 Анатолій МОЙСІЄНКО https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 73
ending page: 95
doi: 10.17721/um/54(2024).73-95

Морфологійна парадигматика питомих та іншомовних назв взуття в сучасній українській мові
type: item
description: Вступ. З початку ХХІ ст. в українському мовознавстві активізовано вивчення морфологійної парадигматики іменників із урахуванням кількох чинників. У полі зору дослідників не лише апелятиви, а й пропріативи різних класів і підкласів. Необхідність комплексного дослідження системи словозміни назв взуття зумовлена переважно фрагментарним представленням у граматичних описах української мови морфологійної парадигматики цих іменників і часто відмінною граматичною характеристикою їх за категорією числа (іменники із граматичним значенням однини і множини / іменники pluralia tantum), а також появою в українській мові нових лексем, не зафіксованих у словниках, а їхні граматичний статус, фонетико-графічне оформлення та словозміна потребують уніфікованого впорядкування. Методи. У дослідженні понад 150 назв взуття використано загальнонаукові та власне-лінгвістичні методи: суцільна вибірка, зіставлення, структурний та дистрибутивний аналіз, систематизація, описовий, статистичний, прогнозування. Результати. Виокремлено й описано 33 елементарних парадигматичних класи іменникових назв взуття з урахуванням релевантних чинників (повна / неповна відмінково-числова парадигма, належність до певного роду та хитання в роді, належність до однієї з відмін або перебування поза ними, належність іменників І та ІІ відміни до твердої, м’якої чи мішаної групи, тотожність словозмінних афіксів і їх буквеного позначення, морфонемні явища, зокрема чергування фонем та наголос, варіантні відмінкові форми, фонетико-графічна варіантність тощо). Визначено іменники з омонімійними формами і з’ясовано засоби реалізації їхнього відмінково-числового значення. Пропоновано перспективні елементарні парадигматичні класи номенів взуття, які мають статус іменників pluralia tantum і фонетико-графічне та граматичне освоєння яких досі триває. Висновки. Отримані результати можна використати під час укладання друкованих та електронних словників, а також уніфікованої репрезентації морфологійної парадигматики і фонетико-графі…
subject: ГРАМАТИКОЛОГІЯ
  topic: section
subject: іменник, назва взуття, словозміна, елементарний парадигматичний клас, категорія числа, категорія роду, морфонемні явища (чергування, наголос)
  topic: keywords
creator: Олена ЛАВРІНЕЦЬ
rights: Авторське право (c) 2024 Олена ЛАВРІНЕЦЬ https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 42
ending page: 72
doi: 10.17721/um/54(2024).42-72

Розмовні неологізми в сучасній українській мові
type: item
description: Вступ. Присвячено аналізу нових розмовних слів, що виникли та функціонують в українській мові ХХІ ст. Українська мова нині відзначається істотною динамікою на всіх її рівнях, а особливо на лексико-семантичному. Безперечно, цьому сприяють екстралінгвальні й інтралінгвальні чинники, що перебувають у постійній взаємодії та взаємодоповненні. Характерною особливістю названого періоду є те, що одним із важливих джерел поповнення лексико-семантичного ярусу української мови стали розмовні неологізми. Їхнє виникнення спричинене демократизацією та лібералізацією в українському соціумі аналізованого періоду, що істотно вплинули на мову, зокрема розширили межі її функціонування. Матеріалом для цієї студії слугували передусім нові розмовні слова, паспортизовані з усного розмовного мовлення, масмедійного й інтернетного дискурсів протягом 2000–2024 років, а також частково давніші колоквіалізми, які не були зафіксовані українськими нормативними лексикографічними працями. Методи. Використано як загальнонаукові методи – аналіз, синтез, дедукція, індукція, так і спеціальні лінгвістичні – описовий, спостереження, суцiльної вибiрки, порівняльний та інші. Результати. Виявлено й розглянуто основні джерела походження нових розмовних слів. Головним продуцентом названих одиниць є власне живе розмовне мовлення, у якому повсякчас виникають неологізми. Також джерелами поповнення нових лексем виступають колишні соціальні діалектизми (жаргонізми й арготизми), розмовні чи орозмовлені запозичення, окремі авторські новотвори, деривовані під народну розмовність. Засвідчено, що найбільш активно поповнюють новий розмовний лексикон такі види жаргонізмів: військові, соціолектизми зі сфери інформатики й комп’ютеризації, із автомобільний жаргону, із молодіжного соціолекту. Виділено та проаналізовано тематичні групи розмовних неологізмів. Найбільшу з них становлять назви осіб. Домінування цієї групи зумовлено потужною дією антропоцентричної тенденції в українській мові ХХІ ст. Варто акцентувати, що саме в а…
subject: СЕМАНТИКА
  topic: section
subject: мова, семантика, нові розмовні слова, неологізм, джерело, тематичні групи, тенденція, комунікація, дискурс
  topic: keywords
creator: Олександр Стишов
rights: Авторське право (c) 2024 Олександр Стишов https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 23
ending page: 41
doi: 10.17721/um/54(2024).23-41

Номінації російсько-української війни в різностильовому дискурсі
type: item
description: Вступ. Збройна агресія Російської Федерації проти України триває вже понад десятиліття, а її повномасштабний період – більш ніж два роки, проте українські мовці так і не виробили відповідного мілітоніма. І в наукових джерелах, і в масмедіа досі тривають дискусії стосовно доречності термінів “війна”, “збройна агресія”, “повномасштабне вторгнення”, “конфлікт” тощо для маркування цієї події. У статті визначено номінації російсько-української війни в різностильовому українському дискурсі, проаналізовано специфіку функціювання та прагматику таких лінгвальних одиниць. Методи. Для вивчення номінацій сучасної російсько-української війни застосовано комплекс методів: за допомогою методу вибірки сформовано покажчик таких найменувань, лінгвостилістичний метод дав змогу простежити особливості функціювання мілітонімів у текстах різних стилів, компонентний аналіз уможливив встановлення семантичних складників цих назв, контекстуальний та дискурсивний аналіз – вияв їх прагматики, завдяки описовому методу висвітлено результати дослідження. Результати. З’ясовано, що в українському законодавстві до 24 лютого 2022 р. послуговувалися терміном “антитерористична операція”. Цей же термін був основним лексичним маркером поточних воєнних подій в Україні у текстах різних стилів 2014‒2018 рр. Після 2018 р. в медіадискурсі закріпився термін “ООС”, у розмовному, публіцистичному й художньому дискурсі здебільшого продовжували використовувати абревіатуру “АТО”. Поступово в юридичний обіг, а згодом і в науковий та публіцистичний дискурс увійшов фактонім “збройна агресія Російської Федерації [проти України]”. Попри широку палітру найменувань сучасних воєнних подій у розмовному й художньому дискурсі домінує передовсім лексема “війна”. Висновки. Одні й ті ж події, явища, процеси можна назвати по-різному. І такі номінації можуть бути інформаційною зброєю як українців у війні проти російського агресора, так і зброєю російської пропаганди. Безперечно, справою часу є добір і утвердження в українському диск…
subject: СЕМАНТИКА
  topic: section
subject: мілітонім, війна, збройна агресія, повномасштабне вторгнення, конфлікт, АТО, ООС
  topic: keywords
creator: Юлія БРАЇЛКО
creator: Наталія КИСЛА
rights: Авторське право (c) 2024 Юлія БРАЇЛКО, Наталія КИСЛА https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2024-11-21
publication date: 2024-11-21
starting page: 5
ending page: 22
doi: 10.17721/um/54(2024).5-22

Український голокост 1932–1933 років у лінгвонаративному висвітленні
type: item
description: Ренцензія на: Бацевич Ф. Лінгвонаративні аспекти розповідей очевидців про Голодомор в Україні 1932–1933 років : Монографія. Львів : Вид. центр ЛНУ імені Івана Франка. 2022. 144 с. Інформація про автора: Мойсієнко Анатолій Кирилович – доктор філологічних наук, професор кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка (Україна). Електронна адреса: anmoj@ukr.net
subject: РЕЦЕНЗІЇ
  topic: section
creator: Анатолій Мойсієнко
rights: Авторське право (c) 2023 Анатолій Мойсієнко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 197
ending page: 200
doi: 10.17721/um/53(2023).197-200

Мови Києворуської держави як об’єкт інформаційної війни та лінгвістичної реконструкції
type: item
description: Досліджено проблему мовної ситуації Києворуської держави (усної й писемної мови), ідеологічну боротьбу навколо її спадщини. Уперше здійснено спробу реконструкції епічної та культової поезії Київської Русі за різними джерелами. Інформація про автора: Шевчук Світлана Володимирівна – кандидат філологічних наук, професор, завідувач кафедри культури української мови факультету української філології та літературної творчості імені Андрія Малишка Українського державного університету імені Михайла Драгоманова (Україна). Електронна адреса: s.v.shevchuk@npu.edu.ua Мосенкіс Юрій Леонідович – доктор філологічних наук, професор кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка, почесний академік Національної академії мистецтв України (Україна). Електронна адреса: guasileus@gmail.com __________ ЛІТЕРАТУРА Мойсієнко В. М. Фонетична система українських поліських говорів у XVI–XVII ст. Житомир : Вид-во Житом. держ. ун-ту ім. І. Франка, 2006. 450 с. Смаль-Стоцький С. Й. Українська церковнослов’янщина. Історія української мови : Хрестоматія / упор. С. Я. Єрмоленко, А. К. Мойсієнко. Київ : Либідь, 1996. С. 116–119. Ткаченко О. Б. Українська мова: сьогодення й історична перспектива. Київ : Наукова думка, 2014. 512 с. Хабургаев Г. А. Этнонимия “Повести временных лет” в связи с задачами реконструкции восточнославянского глоттогенеза. Москва : Изд-во МГУ, 1979. 232 с. Царук О. В. Українська мова серед інших слов’янських: Етнологічні та граматичні параметри. Дніпропетровськ : Наука і освіта, 1998. 324 с. Шевельов Ю. В. Історична фонологія української мови / пер. з англ. Харків : Акта, 2002. 1055 с.
subject: ІСТОРІЯ МОВИ
  topic: section
subject: Київська Русь, епічна мова, усна традиція, літературна мова, реконструкція поезії
  topic: keywords
creator: Світлана Шевчук
creator: Юрій Мосенкіс
rights: Авторське право (c) 2023 Світлана Шевчук, Юрій Мосенкіс https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 186
ending page: 196
doi: 10.17721/um/53(2023).186-196

Не відрікаймося свого: лінгвістичні етюди з історії слововживання
type: item
description: З’ясовано, що архаїчні лексеми время, год, нельзя та послідній, які мовна свідомість сучасної українськомовної людини сприймає як неукраїнські, є слідами нашої минулої літературно-писемної й уснорозмовної традиції, а не елементами російської мови. Ці слова активно функціонували в українській мові XIV – першої третини XX століть і нині побутують у різних українських говірках, зокрема бойківських, буковинських, гуцульських, середньонаддніпрянських, східнослобожанських. Історію вживання названих архаїзмів простежено на матеріалі лексикографічних праць XIX–XXI ст., зокрема історичних та діалектних словників, текстів XVII–XIX ст. та збірок паремій XIX ст. Інформація про автора: Гнатюк Лідія Павлівна – доктор філологічних наук, професор; професор кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка (Україна). Електронна адреса: lidahnatjuk@gmail.com __________ ЛІТЕРАТУРА Гнатюк Л. П. Мовний феномен Григорія Сковороди як явище української духовної спадщини. Григорій Сковорода: Серія “Духовні діячі України”. Львів : “Логос”, 2022. С. 21–32. Гнатюк Л. П. Національна ідентичність і культура історичної пам’яті: лінгвістичний вимір. Мова і суспільство. Вип. 7. 2016. С. 139–145.
subject: ІСТОРІЯ МОВИ
  topic: section
subject: історія української мови, стара українська літературна мова, нова українська літературна мова, архаїчні лексеми, українські говірки, історія слововживання
  topic: keywords
creator: Лідія Гнатюк
rights: Авторське право (c) 2023 Лідія Гнатюк https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 169
ending page: 185
doi: 10.17721/um/53(2023).169-185

Велика й мала літери як ідеологеми в українському дискурсі
type: item
description: Наведено результати дослідження експресивно-стилістичного навантаження графем в українському дискурсі від кінця ХІХ ст. до сьогодні. Визначено, що поряд із функцією розмежування онімів і апелятивів велика та мала літери виконують важливу ідеологічну функцію. Вона різновекторна й безпосередньо пов’язана з оцінкою референта відповідної лексичної одиниці. Позитивна чи негативна аксіологія цих графем детермінована екстралінгвальними чинниками, передусім політичною ситуацією та ідеологічними настановами суспільства. Процес уживання великої й малої літер як ідеологем має високу продуктивність на сучасному етапі розвитку української мови. Інформація про автора: Браїлко Юлія Іванівна – кандидат філологічних наук, доцент, провідний науковий співробітник Полтавського відділення Національного наукового центру “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса” (Україна). Електронна адреса: santie@ukr.net __________ ЛІТЕРАТУРА Биковченко Ю., Ярова А. Варіативність правописної норми: оніми росія, путін. Cучасний масовокомунікаційний простір: історія, реалії, перспективи: Матеріали наук.-практ. конф. студентів, аспірантів та молодих науковців (Суми, 26–27 травня 2022 року) / уклад. : І. Р. Жиленко, В. О. Садівничий. Суми : Сумський державний університет, 2022. С. 111–115. Бучин О. Ідеологеми та міфологеми. Вісник Львівського університету. Серія “Філософсько-політологічні студії”. 2018. № 21. С. 14–20. Загнітко А. П. Семантика великої літери. Лінгвістичні студії. 1999. Вип. 1. С. 150–153. Загнітко А. П. Семантична енергетика великої літери (на матеріалі поетичної естетики І. Драча). Функціонально-комунікативні вияви граматичних одиниць. Київ, 1997. С. 159–166. Історія українського правопису XVI–XX століття : хрестоматія / упор. В. В. Німчук та Н. В. Пуряєва. Київ : Наукова думка, 2004. 582 с. Карпенко Ю. О. Велика літера і власні назви. Українська мова і література в школі. 1969. № 11. С. 22–28. URL : http://karpenko.in.ua/?attachment_id=1838 (дата звернення: 16.03.2023).…
subject: ОРФОГРАФІЯ
  topic: section
subject: графема, велика літера, мала літера, ідеологема, онім, апелятив, орфографія, дискурс
  topic: keywords
creator: Юлія Браїлко
rights: Авторське право (c) 2023 Юлія Браїлко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 149
ending page: 168
doi: 10.17721/um/53(2023).149-168

Маніпулятивні повідомлення в заголовках новинних інтернет-ресурсів
type: item
description: Автор аналізує заголовки на цифрових платформах медіаресурсів, надаючи особливу увагу маніпулятивному змісту повідомлень. Дослідження базоване на матеріалі 3-х веб-сайтів, автори яких маніпулюють емоціями реципієнтів у перебігу подання інформації – “Тарасова правда”, “Naspravdi.Today” та “Politeka”. Подано дефініцію й розтлумачено базові аспекти сугестивного впливу і маніпуляції інформацією впродовж мовленнєвого акту. Проведений лінгвістичний аналіз на основі 100 заголовків дає підстави стверджувати, що 66.67 % заголовків статей у 3-х досліджених нами новинних веб-портали містять повідомлення, орієнтовані на маніпуляцію емоціями – “Тарасова правда” (33.33 %), “Naspravdi.Today” (76.67 %) та “Politeka” (90 %). Інформація про автора: Голота Тарас Сергійович – аспірант кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка (Україна). Електронна адреса: targolus@gmail.com __________ ЛІТЕРАТУРА БондаренкоА., Кельм Н., Кульчинський Р., Романенко Н., Тимощук Я. У нас погані новини. Texty.org.ua. 28 листопада 2018. URL : https://texty.org.ua/d/2018/mnews/. ДмитрукО. В. Маніпулятивні прийоми у сучасних ЗМІ. Мовні і концептуальні картини світу. 2002. № 7. С. 143–150. ІльницькаЛ. Л. Англомовний сугестивний дискурс: автореф. … канд. філол. наук. Харків, 2006. 20 с. ІльницькаЛ. Л. Особливості використання сугестивних та маніпулятивних технологій у сучасному англомовному політичному дискурсі. Лінгвістика ХХІ століття: нові дослідження і перспективи. 2010. С. 115–125. КарпенкоВ. Інформаційний простір як чинник національної безпеки. Українознавство. 2005. № 3. С. 182–192. ОжеванМ. А. Маніпулятивні стратегії. Підприємництво в Україні. 2001. № 9. С. 26–27. ПочепцовГ. Сучасні інформаційні війни. Київ : Видавничий дім “Києво-Могилянська академія”, 2015. 498 с. РожковаІ. Г. Інтерпретація сугестії як лінгвістичного феномена. Актуальні проблеми науки та освіти. Маріуполь : Маріупольський держ. у…
subject: СУГЕСТИВНА ЛІНГВІСТИКА
  topic: section
subject: маніпулятивний текст, маніпулятивний заголовок, маніпулятивне повідомлення, маніпуляція емоціями, сугестія та її прийоми, дезінформація в медіа
  topic: keywords
creator: Тарас Голота
rights: Авторське право (c) 2023 Тарас Голота https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 135
ending page: 148
doi: 10.17721/um/53(2023).135-148

Онімний простір українських компаративних паремій (на матеріалі збірки Матвія Номиса “Українські приказки, прислів’я і таке інше”)
type: item
description: Проаналізовано засвідчені в збірці Матвія Номиса “Українські приказки, прислів’я і таке інше” (1864) компаративні паремії з онімним компонентом, що формують цілісний онімний простір. Схарактеризовано його структурну організацію, виокремлено та розглянуто онімні поля – антропонімне, топонімне, а також етнонімне (яке деякі дослідники зараховують до онімних). З’ясовано специфіку прецедентних онімів, які є потужними лінгвокультуремами. На матеріалі порівняльних конструкцій зі сполучником простежено вербалізацію особливостей концептуальної картини світу українців XIX ст., їхнього світосприйняття і способу мислення. Інформація про автора: Бондаренко Максим Олегович – аспірант кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка (Україна). Електронна адреса: bondarenko.maxim97@gmail.com __________ ЛІТЕРАТУРА Бондаренко М. О. Семантика і лінгвокультурний потенціал компаративних паремій (на матеріалі збірки Матвія Номиса “Українські приказки, прислів’я і таке інше”). Українська мова. 2023. Вип 1(85). С. 114–124. Вербич С. О. Трансформація українського онімного простору: внутрішньо- та позамовні чинники. Мовознавство. 2014. № 2. С. 15–23. Жайворонок В. В. Знаки української етнокультури : словник-довідник. Київ : Довіра, 2006. 703 с. Карпенко Ю. О. Етнонім. Українська мова: Енциклопедія. Вид. 2-е. випр., доп. / редкол : В. М. Русанівський, О. О. Тараненко та ін.; Київ : Вид-во “Українська енциклопедія” ім. М. П. Бажана, 2004. С. 179. Колесник Н. Онімний простір та онімне поле як категорії структурування об’єкта дослідження у фольклорній ономастиці. Українська мова. 2013. № 4. С. 124–134. Костомаров Н. Историческое значение южно-русского народного песенного творчества. Беседа. 1872. № 4. C. 5–68. URL: https://libr.msu.by/bitstream/123456789/4824/1/3729m.pdf (дата звернення: 26.01.2023). Кузь Г. Біблійна фразеологія з антропонімними компонентами (українсько-словацькі паралелі). Olom…
subject: ЛІНГВОКУЛЬТУРОЛОГІЯ
  topic: section
subject: компаративні паремії, онімний простір, онімне поле, антропонім, топонім, етнонім, прецедентний онім
  topic: keywords
creator: Максим Бондаренко
rights: Авторське право (c) 2023 Максим Бондаренко https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 120
ending page: 134
doi: 10.17721/um/53(2023).120-134

Європейський “слід” у мовній картині світу освіченого українця XVIII ст. (на матеріалі приватних козацьких діаріушів)
type: item
description: На основі аналізу щоденників Я. Марковича та М. Ханенка досліджено семантичний простір концепту ЄВРОПА, сконструйовано його семантичні поля “Духовна культура” та “Матеріальна культура”. Для порівняння відповідних фрагментів мовних картин світу залучено щоденник П. Апостола, написаний французькою мовою, у перекладі сучасною українською. Підтверджено тезу про поліплощинність семантичних полів концепту ЄВРОПА: матеріальний та духовний складники є не ізольованими, а взаємодоповнювальними. Доведено, що назви реалій європейського побуту і культури, засвідчуючи історичну тяглість, були важливим складником мовної картини світу освічених українців XVIII ст. Інформація про автора: Богомолець-Бараш Олександр Миколайович – аспірант кафедри української мови та прикладної лінгвістики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка (Україна). Електронна адреса: bohomolets.barash@knu.ua __________ ЛІТЕРАТУРА Бачинська О. А. Уявлення Європи про військово-політичну ситуацію в Україні 1708–1709 рр. через новини франкомовного видання “Амстердам”. Academia. Terra Historiae. Студії на пошану Валерія Смолія. У 2-х кн. Кн. 2 : Простори історика відп. ред. Г. Боряк. Київ, 2020. С. 363–372. Богомолець-Бараш О. М. Специфіка вербалізації концепту ЄВРОПА в мовній картині світу Г. Сковороди. Studia Linguistica. 2021. Вип. 18. С. 37–56. Богомолець-Бараш О. М. Обʼєктивація концепту ЄВРОПА в українській мові XVI – першої половини XVII ст. Українське мовознавство. Вип. 1(52). С. 54–78. Войтів Г. В. Назви одягу в пам’ятках української мови XIV–XVIII cт. : автореф. … канд. філол. наук. Львів, 1995. 24 с. Гнатюк Л. П. Мовний феномен Григорія Сковороди в контексті староукраїнської книжної традиції : монографія. Київ : ВПЦ “Київський університет”, 2010. 446 с. Горобець В. Й. Діаріуші – визначні пам’ятки української писемності XVIII ст. Історичні джерела та їх використання. Вип. 7. Київ, Наукова думка, 1972. 172 с. Горобець В. Й. Лексика історично-мему…
subject: КОНЦЕПТОЛОГІЯ
  topic: section
subject: концепт, ЄВРОПА, мовна картина світу, козацькі діаріуші, бароко, Я. Маркович, М. Ханенко, українська мова, ад’єктивно-субстантивні словосполучення
  topic: keywords
creator: Олександр Богомолець-Бараш
rights: Авторське право (c) 2023 Олександр Богомолець-Бараш https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
date: 2023-09-12
publication date: 2023-09-12
starting page: 88
ending page: 119
doi: 10.17721/um/53(2023).88-119